![]() |
00:00 | 00:00 | ![]() |
A műsor leirata
Zene
Keleti őrjáratunk következik.
Egy úgynevezett huligán, magyarországi szóhasználat szerint, garázda botrányáról fognak hallani. A történetből mindenki láthatja, miért nem lépnek fel minden hivatalos biztatás ellenére a rendes szovjet polgárok a huligánok ellen. Forrásunk: „Itt a Pravda, itt a Pravda legújabb száma!” Hallgassák meg most következő szovjet riportunkat!
Egy moszkvai külvárosi munkásszállóban vagyunk. A földszinten, a kapubejárat melletti kis szobában négy munkáslány lakik. Késő este van, két lány már bebújt az ágyba, ketten még a hajukat csavarják és természetesen pletykáznak. Egyszerre kopogtatás nélkül felcsapódik az ajtó és egy idegen fiatalember törtet be.
„-Jaj mi ez? Ki maga?
-Na nézd csak, egészen csinosak!
-Menjen ki azonnal!
-Milyen illedelmes, magára kapkodja a takarót.
-Kérem elvtárs, látja, hogy ez női terem!
-Azért jöttem ide, egy kicsit elmulatunk.
-Jaj, ne rángassa a takarómat csirkefogó!
-Nem csirkefogó! Anatolij, Anatolij a nevem.
-Távozzék azonnal, mert sikítok!
-Jaj, de nagy hókusz-pókuszt csináltok. Ismerem én a fajtátokat galambocskák!
-Segítség! Jöjjön valaki!
-Mi az? Mi történik itten?
-Jöjjön Nyikolaj! Segítség!
-Ez a férfi berontott, pimaszkodik velünk!
-Nagyon illedelmesek a kicsikék. Egy kicsit elmulatunk, te is itt maradhatsz Nyikolaj!
-Kifelé te pimasz!
-Na, na, ki hívott téged ide?
-Na gyerünk, gyerünk!
-Ne lökdöss! Nem akarok én verekedni! Engem behívtak a lányok.
-A nyomorult! Gazember! Gyáva! Ugye most fél, mi?
-Ne várd meg, hogy goromba legyek!
-Ereszd el a galléromat!
-Ezért a pofonért számolni fogsz! Ezért megfizetek!”
Nyikolaj szerencsésen kiakolbólította a támadót és visszament a lányokhoz, hogy megnyugtassa őket. A négy lány riadtan, elakadó lélegzettel beszélte el az izgalmas támadás részleteit, amikor újra felcsapódott az ajtó. A támadó Anatolij rontott be két hasonszőrű barátjával.
„-Itt a hős lovag... Ezért fizetek!
-Segítség! Segítség!
-Gyáva bitangok! Hárman egy ellen!
-Segítsünk Nyikolajnak! Jaj, borzasztó!
-Ez a pofonért te hős lovag!
-Mi ez a pokoli zaj? Meg vagytok őrülve?
-A gazemberek! Megtámadtak!
-Segítsen Jura, segítsen! Igen segítsen! Jura!
-Gyere csak, te is kaphatsz egy pár pofont! Gyere csak!
-Ne engedjétek, lányok ide!
-Itt a milícia, jó lesz pucolni!
-Itt a milícia.
-Mi az? Mi történik itt?
-Ezek a huligánok, őrmester elvtárs, berontottak az otthonba a lányok szobájába!
-Soha nem láttuk, erőszakoskodott velünk!
-Hazudik! Kikezdtek velünk és akkor jöttek a pasasaik!
-Micsoda?
-Ki verekedett? Először is, megállapítjuk a tényállást.
-Ez, ez a fickó, ez a Nyikolaj kezdte!
-Nem igaz.
-Nekem támadt! Letépte a galléromat.
-Szörnyű! Disznóság! Még ő mer vádaskodni!
-Én az emeletről jöttem le a sikoltozásokra, a segélykiáltásokra.
-Ez is rám támadt, boxolt. Vérzik a szám is.
-Ez az ember, valami Anatolij, soha nem láttuk. Behatolt hozzánk őrmester elvtárs. Nyikolaj és Jura mentettek meg bennünket.
-Megmentették. A kis ártatlanságok. Féltek a paliktól.
-Goromba fráter! Akasztófát érdemel az ilyen.
-Na, én ebből nem tudok kiokosodni. Az egész társaság jön az őrszobára.
-Csak nem gondolja őrmester elvtárs? Ilyen későn éjszaka az őrszobára?
-Maguk is jönnek! Senki ne próbáljon megszökni!”
A rendőrségen egész éjszaka kihallgattak, jegyzőkönyveztek, szembesítettek. Nagy nehezen megállapították, hogy Nyikolaj és Jura valóban a lányok segítségére siettek, ennek ellenére a rendőrök úgy döntöttek, hogy a szovjet törvények értelmében nemcsak a támadókat, hanem a védőket is bíróság elé kell állítani, mert azok is verekedtek. Az egész társaság Goncsárova női bíró elé került. Igazgatott légkörben folytak a kihallgatások, majd Goncsárova összefoglalta a tényállást.
„-Az kétségtelen előttem, hogy Anatolka Kingszki brutálisan behatolt egy női hálószobába. Elfogadom Nyikolaj védekezését, hogy a lányok sikítására segítségükre sietett. De nem áll előttem tisztán Jura szerepe.
-Engem már félig leütöttek elvtársnő, amikor Jura segítségemre jött.
-De nem kétséges, hogy Jura ököllel Anatol arcába vágott és megsebesítette.
-De kérem fojtogatták a barátomat, Nyikolaj már a földön feküdt!
-Azért nem kellett volna ököllel megsebesíteni a másikat, meg kellett volna várni a milíciát!
-Igen, mi sikoltottunk, a milicista sehol sem volt!
-Nem hagyhattam, hogy letapossák a barátomat!
-Én a híváskor jöttem. Előbb igazán nem jöhettem, hát ez csak érthető.
-Államunk büntető törvénykönyve értelmében, aki testi sértést követ el polgártársával szemben, büntetendő. Jura nem volt közvetlenül fenyegetve.
-Kérem elvtársnő, én voltam fenyegetve! Ha Jura nem segít, agyontaposnak!
-Igen, ez enyhítő körülmény, hogy segíteni akart magának, de a bűncselekmény megtörtént. A törvény törvény. Mindenkivel szemben alkalmazni kell!
-Akkor ez rossz törvény! Akkor ez buta törvény!
-Erről itt most nem beszélünk! Itt nem törvényt csinálunk, hanem törvényt alkalmazunk.
-Én a Komszohol tagja vagyok. Minden ülésen arra biztatnak, hogy ne tűrjük a garázdálkodást, lépjünk föl a garázdák ellen, és akkor most...
-Más a törvényes fellépés és más az erőszakos személyes támadás. Én sajnos kénytelen vagyok a törvényt alkalmazni. Csend legyen! Kihirdetem az ítéletet. Anatolka Kingszkit éjszakai botrányokozás, személyes támadás és életveszélyes fenyegetés miatt 3 évi börtönre ítélem. Jura Kupecset súlyos testi sértés miatt, az enyhítő körülmények figyelembevételével 1 évi fogházra ítélem.
-Mégiscsak hallatlan...”
Így végződött a garázdák moszkvai éjszakai botránya. A szovjet büntető törvénykönyv jóvoltából elítélték nemcsak a lányok támadóját, hanem védőjét is. Maguk a szovjet lapok is megírják, hogy ilyen ítéletek után nem lehet csodálni, ha a jövőben a szovjet polgárok nem sietnek a megtámadottak segítségére, még akkor sem, ha védtelen lányokról lenne szó.
Zene
Keleti őrjáratunkban egy garázda botrányról és a furcsa törvényszéki ítéletről adtunk riportszerű beszámolót. Forrásunk egy szovjet újság: „A Pravda, itt a Pravda legújabb száma!”
Zene
Itt a Szabad Európa Rádiója, a szabad Magyarország hangja.
Keleti őrjáratunk következik.
Egy úgynevezett huligán, magyarországi szóhasználat szerint, garázda botrányáról fognak hallani. A történetből mindenki láthatja, miért nem lépnek fel minden hivatalos biztatás ellenére a rendes szovjet polgárok a huligánok ellen. Forrásunk: „Itt a Pravda, itt a Pravda legújabb száma!” Hallgassák meg most következő szovjet riportunkat!
Egy moszkvai külvárosi munkásszállóban vagyunk. A földszinten, a kapubejárat melletti kis szobában négy munkáslány lakik. Késő este van, két lány már bebújt az ágyba, ketten még a hajukat csavarják és természetesen pletykáznak. Egyszerre kopogtatás nélkül felcsapódik az ajtó és egy idegen fiatalember törtet be.
„-Jaj mi ez? Ki maga?
-Na nézd csak, egészen csinosak!
-Menjen ki azonnal!
-Milyen illedelmes, magára kapkodja a takarót.
-Kérem elvtárs, látja, hogy ez női terem!
-Azért jöttem ide, egy kicsit elmulatunk.
-Jaj, ne rángassa a takarómat csirkefogó!
-Nem csirkefogó! Anatolij, Anatolij a nevem.
-Távozzék azonnal, mert sikítok!
-Jaj, de nagy hókusz-pókuszt csináltok. Ismerem én a fajtátokat galambocskák!
-Segítség! Jöjjön valaki!
-Mi az? Mi történik itten?
-Jöjjön Nyikolaj! Segítség!
-Ez a férfi berontott, pimaszkodik velünk!
-Nagyon illedelmesek a kicsikék. Egy kicsit elmulatunk, te is itt maradhatsz Nyikolaj!
-Kifelé te pimasz!
-Na, na, ki hívott téged ide?
-Na gyerünk, gyerünk!
-Ne lökdöss! Nem akarok én verekedni! Engem behívtak a lányok.
-A nyomorult! Gazember! Gyáva! Ugye most fél, mi?
-Ne várd meg, hogy goromba legyek!
-Ereszd el a galléromat!
-Ezért a pofonért számolni fogsz! Ezért megfizetek!”
Nyikolaj szerencsésen kiakolbólította a támadót és visszament a lányokhoz, hogy megnyugtassa őket. A négy lány riadtan, elakadó lélegzettel beszélte el az izgalmas támadás részleteit, amikor újra felcsapódott az ajtó. A támadó Anatolij rontott be két hasonszőrű barátjával.
„-Itt a hős lovag... Ezért fizetek!
-Segítség! Segítség!
-Gyáva bitangok! Hárman egy ellen!
-Segítsünk Nyikolajnak! Jaj, borzasztó!
-Ez a pofonért te hős lovag!
-Mi ez a pokoli zaj? Meg vagytok őrülve?
-A gazemberek! Megtámadtak!
-Segítsen Jura, segítsen! Igen segítsen! Jura!
-Gyere csak, te is kaphatsz egy pár pofont! Gyere csak!
-Ne engedjétek, lányok ide!
-Itt a milícia, jó lesz pucolni!
-Itt a milícia.
-Mi az? Mi történik itt?
-Ezek a huligánok, őrmester elvtárs, berontottak az otthonba a lányok szobájába!
-Soha nem láttuk, erőszakoskodott velünk!
-Hazudik! Kikezdtek velünk és akkor jöttek a pasasaik!
-Micsoda?
-Ki verekedett? Először is, megállapítjuk a tényállást.
-Ez, ez a fickó, ez a Nyikolaj kezdte!
-Nem igaz.
-Nekem támadt! Letépte a galléromat.
-Szörnyű! Disznóság! Még ő mer vádaskodni!
-Én az emeletről jöttem le a sikoltozásokra, a segélykiáltásokra.
-Ez is rám támadt, boxolt. Vérzik a szám is.
-Ez az ember, valami Anatolij, soha nem láttuk. Behatolt hozzánk őrmester elvtárs. Nyikolaj és Jura mentettek meg bennünket.
-Megmentették. A kis ártatlanságok. Féltek a paliktól.
-Goromba fráter! Akasztófát érdemel az ilyen.
-Na, én ebből nem tudok kiokosodni. Az egész társaság jön az őrszobára.
-Csak nem gondolja őrmester elvtárs? Ilyen későn éjszaka az őrszobára?
-Maguk is jönnek! Senki ne próbáljon megszökni!”
A rendőrségen egész éjszaka kihallgattak, jegyzőkönyveztek, szembesítettek. Nagy nehezen megállapították, hogy Nyikolaj és Jura valóban a lányok segítségére siettek, ennek ellenére a rendőrök úgy döntöttek, hogy a szovjet törvények értelmében nemcsak a támadókat, hanem a védőket is bíróság elé kell állítani, mert azok is verekedtek. Az egész társaság Goncsárova női bíró elé került. Igazgatott légkörben folytak a kihallgatások, majd Goncsárova összefoglalta a tényállást.
„-Az kétségtelen előttem, hogy Anatolka Kingszki brutálisan behatolt egy női hálószobába. Elfogadom Nyikolaj védekezését, hogy a lányok sikítására segítségükre sietett. De nem áll előttem tisztán Jura szerepe.
-Engem már félig leütöttek elvtársnő, amikor Jura segítségemre jött.
-De nem kétséges, hogy Jura ököllel Anatol arcába vágott és megsebesítette.
-De kérem fojtogatták a barátomat, Nyikolaj már a földön feküdt!
-Azért nem kellett volna ököllel megsebesíteni a másikat, meg kellett volna várni a milíciát!
-Igen, mi sikoltottunk, a milicista sehol sem volt!
-Nem hagyhattam, hogy letapossák a barátomat!
-Én a híváskor jöttem. Előbb igazán nem jöhettem, hát ez csak érthető.
-Államunk büntető törvénykönyve értelmében, aki testi sértést követ el polgártársával szemben, büntetendő. Jura nem volt közvetlenül fenyegetve.
-Kérem elvtársnő, én voltam fenyegetve! Ha Jura nem segít, agyontaposnak!
-Igen, ez enyhítő körülmény, hogy segíteni akart magának, de a bűncselekmény megtörtént. A törvény törvény. Mindenkivel szemben alkalmazni kell!
-Akkor ez rossz törvény! Akkor ez buta törvény!
-Erről itt most nem beszélünk! Itt nem törvényt csinálunk, hanem törvényt alkalmazunk.
-Én a Komszohol tagja vagyok. Minden ülésen arra biztatnak, hogy ne tűrjük a garázdálkodást, lépjünk föl a garázdák ellen, és akkor most...
-Más a törvényes fellépés és más az erőszakos személyes támadás. Én sajnos kénytelen vagyok a törvényt alkalmazni. Csend legyen! Kihirdetem az ítéletet. Anatolka Kingszkit éjszakai botrányokozás, személyes támadás és életveszélyes fenyegetés miatt 3 évi börtönre ítélem. Jura Kupecset súlyos testi sértés miatt, az enyhítő körülmények figyelembevételével 1 évi fogházra ítélem.
-Mégiscsak hallatlan...”
Így végződött a garázdák moszkvai éjszakai botránya. A szovjet büntető törvénykönyv jóvoltából elítélték nemcsak a lányok támadóját, hanem védőjét is. Maguk a szovjet lapok is megírják, hogy ilyen ítéletek után nem lehet csodálni, ha a jövőben a szovjet polgárok nem sietnek a megtámadottak segítségére, még akkor sem, ha védtelen lányokról lenne szó.
Zene
Keleti őrjáratunkban egy garázda botrányról és a furcsa törvényszéki ítéletről adtunk riportszerű beszámolót. Forrásunk egy szovjet újság: „A Pravda, itt a Pravda legújabb száma!”
Zene
Itt a Szabad Európa Rádiója, a szabad Magyarország hangja.
Információk
Adásba került | 1956-10-20 06:43 |
Hossz | 0:08:45 |
Cím | Keleti őrjárat |
Műsorkategória | Ismeretterjesztő |
Ismétlések |
1956-10-20 06:43 |